Економіка і регіон/ Economics and region
Висвітлення сучасних питань соціально-економічного розвитку національної та регіональної економіки
Національний університет "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка"
Політологія в Польщі: вузлові напрями розвитку, специфіка та вплив на публічне управління
Стаття присвячена аналізу розвитку політології в Республіці Польща як важливої суспільної науки, що поєднує теоретичне пізнання політики з практичним впливом на систему публічного управління. Показано, що становлення польської політології проходило від міждисциплінарних наукових досліджень у межах філософії, історії та права до формування окремої академічної галузі, яка сьогодні має чітку інституційну структуру. Виявлено тенденцію переходу від нормативно-описового до аналітичного і порівняльного підходів, інтеграції політології з економічними, соціологічними й правовими науками. Зроблено висновок, що сучасна польська політологія демонструє високий рівень методологічної зрілості, європейську інтегрованість і практичну значущість у системі управлінських рішень, що відкриває перспективи для розвитку компаративних досліджень у регіоні Центрально-Східної Європи.
Авторське право (c) 2026 http://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Сучасний стан та розвиток зовнішньої торгівлі України з ЄС
У статті проаналізовано сучасний стан і тенденції розвитку зовнішньої торгівлі України з Європейським Союзом Визначено, що роль ЄС як головного торговельного партнера України продовжує зростати, що зумовлено економічною інтеграцією, лібералізацією доступу до європейського ринку та підтримкою з боку ЄС у період повномасштабної війни. Представлено основні чинники, що впливають на торговельні потоки, включно з економічною інтеграцією, впливом війни, логістичними обмеженнями та впровадженням європейських стандартів якості. Окрему увагу приділено динаміці експорту та імпорту товарів і послуг, структурним змінам у торгівлі та ролі ключових торговельних партнерів України у межах Європейського Союзу. Розглянуто перспективи розвитку українського експорту, а саме підвищення частки продукції з високою доданою вартістю, інтеграцію у європейські виробничі процеси та вдосконаленням інституційних і регуляторних механізмів.
Регіональна політика Європейського Союзу як інституційна передумова забезпечення сталого розвитку територій
У статті розкрито сутність, зміст і значення регіональної політики Європейського Союзу як інституційної передумови забезпечення сталого розвитку територій у сучасних умовах глобальних трансформацій. Регіональна політика ЄС розглядається як системний механізм досягнення балансу між економічною ефективністю, соціальною згуртованістю та екологічною безпекою, який ґрунтується на принципах солідарності, субсидіарності, компліментарності, партнерства й багаторівневого управління. Висвітлено еволюцію політики згуртованості, охарактеризовано інституційну архітектоніку та ключові інструменти фінансування: Європейський фонд регіонального розвитку, Фонд згуртованості, Європейський соціальний фонд+, Фонд справедливого переходу й тимчасовий інструмент NextGenerationEU. Узагальнено практичний досвід держав-членів та показано значення адаптації європейських механізмів для України в контексті децентралізації, післявоєнного відновлення та інтеграції до європейського простору.
Математичні методи цифровізації HR-процесів у публічному управлінні
У дослідженні було виявлено, що впровадження штучного інтелекту в процеси добору кадрів державного сектору має подвійний ефект бо з одного боку алгоритмічні системи розширюють можливості оптимізації, стандартизації й підвищення продуктивності при одночасному скороченні ресурсних витрат, а з іншого боку вони генерують нові ризики відтворення структурних нерівностей і алгоритмічної дискримінації, що безпосередньо впливає на легітимність публічної влади. Проаналізовані сучасні наукові підходи до виявлення джерел упередженості показали несбалансованість технічних, етичних і правових рамок, що зумовлює розрив між ефективністю моделей, регуляторними вимогами та сприйняттям справедливості кандидатами. Доведено, що алгоритмічна упередженість проявляється на всіх етапах рекрутингового циклу, включно з таргетингом вакансій, автоматизованим скринінгом резюме, аналізом відеоінтерв’ю, психометричною оцінкою та ранжуванням, унаслідок чого алгоритми здатні масштабувати наявні соціальні нерівності й формувати нові приховані асиметрії. Систематизовано нормативно-правові вимоги щодо використання ШІ у сфері зайнятості відповідно до EU «AI Act», «Європейської конвенції з прав людини» та «GDPR», і обґрунтовано чому вони віднесені до високоризикових систем із необхідністю обов’язкового аудиту справедливості, прозорості, якості даних, людського нагляду та недискримінаційності. Для подолання виявлених суперечностей запропоновано композитний індекс справедливості та недискримінаційності, який інтегрує технічні метрики, етичні вимоги й правові критерії в єдину кількісну систему оцінювання, дозволяючи ідентифікувати критичні точки вразливості, визначати рівень ризику для публічного сектору та формувати доказову базу управлінських рішень. Вказано, що така модель переводить справедливість із абстрактного етичного принципу в вимірюваний параметр стандартизованого аудиту й регуляторного контролю та створює практичну основу для підвищення довіри до державних алгоритмів за умови системного забезпечення недискримінаційності та суспільної орієнтації цифрових кадрових рішень.
Сталий розвиток і туроператорська діяльність: синергія рекреаційного туризму та краєзнавчих маршрутів
Стаття присвячена комплексному аналізу впровадження принципів сталого розвитку в туроператорську діяльність з акцентом на поєднанні рекреаційного туризму та краєзнавчих маршрутів. У роботі обґрунтовано, що сучасна туристична індустрія перебуває на етапі трансформації, де екологічна відповідальність, соціальна свідомість та економічна збалансованість стають ключовими умовами конкурентоспроможності туристичних підприємств. Акцент зроблено на теоретичних засадах сталого розвитку та практичному механізмі їх інтеграції в туристичну діяльність. Показано, що рекреаційний туризм у поєднанні з краєзнавчими маршрутами формує унікальний туристичний продукт, який сприяє відновленню фізичного й емоційного стану туристів, водночас забезпечуючи збереження природних ландшафтів, об’єктів культурної спадщини та історичної пам’яті територій. Особливу увагу приділено ролі туроператорів як основних формувачів туристичного продукту, здатних впливати на моделі споживання туристичних послуг та сприяти збереженню рекреаційного і культурного потенціалу регіонів. Також розглянуто різні види туристично-краєзнавчих маршрутів, які обґрунтовані в роботах науковців, що класифікують туристичні маршрути за різними критеріями. Доведено, що краєзнавчі маршрути виконують важливу освітню та ідентифікаційну функції, стимулюють локальну економіку, зміцнюють зв’язки між туристичною сферою та місцевими громадами. Сформульовані в статті рекомендації можуть бути використані туроператорами, органами місцевого самоврядування, представниками рекреаційних установ та освітніх закладів для розроблення сталих туристичних маршрутів та програм. Стаття підкреслює, що синергія рекреаційного туризму та краєзнавчих маршрутів є перспективним напрямом формування відповідального туризму, що відповідає сучасним глобальним викликам та сприяє гармонійному розвитку територій.
Культурно-туристичні маршрути малих міст України: між збереженням історичної спадщини та сучасними викликами сталого розвитку
Аналіз побудований на практичному досвіді низки міст, таких як Острог, Полонне, Броди, Кременець, Батурин, Володимир і Жовква. На прикладі Жовкви продемонстровано, що ефективний розвиток туризму можливий завдяки інтеграції історичного потенціалу, творчої участі місцевої громади та залученню зовнішніх інвестицій і підтримці з боку місцевої влади. Наголошено на значенні ініціатив місцевого рівня, співпраці між секторами та використанні принципів проєктного менеджменту для створення довготривалих туристичних продуктів. Увагу приділено створенню туристичних маршрутів, заснованих на місцевій культурній ідентичності, впровадженню цифрових технологій. У роботі акцентовано роль популяризації значущих місцевих особистостей у формуванні впізнаваного туристичного бренду кожного міста. Результати дослідження будуть корисними для фахівців у сфері туризму та збереження культурної спадщини.
Формування туристичного іміджу України в умовах глобальних трансформацій у країнознавчому контексті
У статті досліджено основні підходи до формування туристичного іміджу України в умовах глобальних трансформацій, зумовлених процесами глобалізації, цифровізації, екологічними викликами та міграційними тенденціями. Обґрунтовано теоретико-методологічні засади побудови позитивного туристичного образу держави на основі синтезу інструментів державної іміджевої політики, регіональної ідентичності та соціокультурного потенціалу. Запропоновано структурно-логічну модель формування туристичного іміджу, яка поєднує державну політику, регіональні ініціативи та соціокультурний фундамент. Доведено, що формування позитивного туристичного іміджу сприяє зростанню міжнародної довіри, підвищенню впізнаваності бренду держави, активізації туристичних потоків і розвитку культурної дипломатії.
Сучасні фактори інвестиційної привабливості туристичної галузі України
Туристична галузь є одним із найбільш прибуткових сегментів розвитку економіки кожної країни. Дана тема є відчутно актуальною та перспективною для України як у часи повномасштабного вторгнення, так і в післявоєнний час. Стан туристичної галузі впливає на розвиток індустрії туризму загалом, створення туристичних послуг, інші ключові сегменти економіки - транспорт, будівництво, зв’язок, торгівлю та ін. Покращення інвестиційної привабливості туристичної галузі та збільшення, на цій основі, обсягів інвестування у зазначений сектор економіки є основною проблемою, від вирішення якої залежить подальший розвиток галузі.
Штучний інтелект в аудиті фінансових результатів: методологічні аспекти та практична реалізація
Стаття присвячена розробці методологічних основ застосування штучного інтелекту в аудиті фінансової звітності. Досліджено системні виклики сучасного інформаційного середовища: зростання обсягів текстових розкриттів, гетерогенність джерел даних, нові регуляторні вимоги щодо цифрової звітності. Обґрунтовано необхідність впровадження великих мовних моделей та машинного навчання для опрацювання інформації, що перевищує можливості традиційного аналізу. Запропоновано методику LLM-AuditBridge для семантичного аналізу текстових розкриттів відповідно до міжнародних стандартів аудиту. Розроблено архітектуру гібридної системи, що поєднує LLM-аналіз з класичними статистичними методами: аналізом Закону Бенфорда та логістичною регресією. Підкреслено інструментальну роль штучного інтелекту, що не замінює професійне судження аудитора.
Діджиталізація бізнес-екосистем в сучасній економічній парадигмі в умовах цифрової трансформації економіки
Диджиталізація відкриває нові можливості, а головне – допомагає оптимізувати та покращити діяльність підприємства, що особливо актуально для українського бізнесу під час війни. Цифрові технології не лише створюють величезний потенціал для підвищення продуктивності компаній, вони також можуть покращити економічну стійкість. Тепер диджиталізація виступає основою для успішних комунікаційних зв’язків з клієнтами, зменшення загальних витрат та оптимізації бізнес-процесів. Компанії мають обмежені ресурси, тому є потреба у їх раціональному використанні. У зв’язку з цим набуває цінності вивчення та пошук шляхів впровадження цифрової трансформації на підприємствах, методів оптимізації бізнес-процесів в сучасних умовах, а також дослідження різних наслідків диджиталізації для економіки України. Даний процес допоможе оптимізувати як основні бізнес-процеси, так і допоміжні з керуючими. Цифрові бізнес-екосистеми набувають особливого значення з практичної точки зору, оскільки в сучасних умовах компанії з різних секторів економіки прагнуть використовувати зовнішні ресурси для задоволення зростаючих потреб клієнтів. У сучасних умовах господарювання поняття цифровізації суспільства та економіки розглядаються як основа впровадження інноваційних змін. У цьому сенсі цифрова трансформація спрямована на дифузію діджитал-технологій в усі види бізнесу та суспільного життя, що потребує створення відповідного нормативно-правового середовищ. Діджиталізація є основним фактором зростання світової економіки і головним фактором розвитку цифрової економіки в Україні. Аналіз урядових ініціатив щодо розвитку цифровізації національного суспільства й економіки показує, що в Україні відбувається підвищення інтенсивності перебігу цього процесу. Цифрова трансформація бізнесу в Україні забезпечує значний внесок у стійке економічне зростання, підвищення конкурентоспроможності базових галузей та інноваційних секторів економіки. Використання цифрових технологій стає обов’язковим для багатьох видів бізнесу України, який працює в сучасному конкурентному середовищі. В умовах євроінтеграції України існує потреба у долученні до європейських програм діджиталізації та цифрової трансформації бізнесу.
Управлінська звітність: сутність, склад, порядок складання
У статті досліджено сутність, принципи формування й практичну роль управлінської звітності в умовах динамічних ринків. Показано, що результативність бізнесу залежить від якості системи управління та швидкості рішень, які спираються на надійну внутрішню інформацію. Управлінська звітність визначена як гнучка підсистема забезпечення менеджменту, що формується «під бізнес» і дає своєчасні, релевантні та деталізовані дані – на відміну від жорстко регламентованої фінансової. Обґрунтовано подвійність функцій: джерело фактів і інструмент методичного впорядкування (метрики, правила алокацій, періодичність). Окреслено користувачів (власники/топ-менеджмент, інвестори, керівники підрозділів) і багаторівневий пакет: оперативні, зведені, підсумкові звіти. Стисло подано етапи побудови – ідентифікація потреб, проєктування показників, відповідальність, автоматизація – що підвищують керованість і стійкість підприємства.
Інтеграція бізнес-аналітики в облікові інформаційні системи України
Стаття присвячена інтеграції бізнес-аналітики в облікові інформаційні системи (АІС) в Україні як чиннику підвищення ефективності та конкурентоспроможності підприємств. Показано, що поєднання АІС, які забезпечують збір, обробку й звітність фінансових даних, з інструментами бізнес-аналітики дає змогу покращити якість управлінських рішень, оптимізувати витрати й прогнозувати тенденції розвитку. Виокремлено ключові бар’єри впровадження (низька обізнаність, нестача компетенцій, фінансові обмеження, проблеми якості даних) та окреслено переваги використання ERP, CRM, BI-систем, хмарних технологій, великих даних й IoT. Запропоновано напрями подолання викликів, зокрема розробка та впровадження спеціалізованих цифрових рішень для обліку, розширення інвестицій у навчання персоналу та використання державної підтримки у вигляді грантів.
Фінансовий ринок України: сучасні виклики та іновації
У статті розглянуто загрози та виклики фінансового ринку України та їх подолання шляхом впровадження новацій задля забезпечення сталого економічного розвитку. Акцент зроблено на банківський сектор, який є найбільшим і найрозвиненішим сегментом фінансового ринку України. Досліджено зміни, що відбулись у банківській системі задля можливостей накопичування та перерозподілу фінансових ресурсів, підтримки стабільності національної валюти, зростання ліквідності банків. На прикладі АТ «Сенс-банк» продемонстровано результати трансформації банківської системи України в умовах невизначеності. Доведено необхідність впровадження фінансовими посередниками інноваційних технологій в свою діяльність. Обґрунтовано, оновлення Стратегії розвитку фінансового ринку є підґрунтям для трансформації фінансового сектора задля розбудови та повоєнного відновлення економіки країни. Стратегічна мета державних банків під час війни та після її завершення сфокусована на поступовому зменшенні частки держави в капіталі банків, впровадженні спеціалізованих державних НФУ. Обґрунтовано важливість розбудови ефективної Fintech-екосистеми для підвищення привабливості фінансового ринку. Запропоновані в статті заходи сприятимуть стійкості фінансових посередників на внутрішньому ринку та відкриють нові можливості їх інтеграції у ринковий простір ЄС.
Фондовий ринок України в контексті сучасних економічних трансформацій
У статті досліджено сучасний стан та динаміку розвитку фондового ринку України в умовах економічних трансформацій. Проаналізовано особливості функціонування основних сегментів ринку, зокрема обсягів біржової торгівлі цінними паперами на організованих торговельних майданчиках у 2018–2024 рр., а також структурні зміни в інституційному середовищі. Виявлено ключові чинники, що впливають на ринкову активність, серед яких домінування державних боргових інструментів, скорочення кількості професійних учасників та обмежена капіталізація корпоративного сектору. Дослідження підтверджує високу чутливість ринку до зовнішніх шоків та водночас демонструє його здатність до адаптації за умов часткової стабілізації економічного середовища. На основі отриманих результатів обґрунтовано напрями підвищення ефективності функціонування фондового ринку, включаючи диверсифікацію інструментів, зміцнення інституційного потенціалу та розширення можливостей залучення приватного капіталу.
Значення транснаціональних природних парків для розвитку територіальних громад
У статті представлено результати дослідження особливостей, умов функціонування та перспектив розвитку транснаціональних природних парків, а також їхній вплив на розвиток місцевих громад. Дослідження грунтується на порівняльному аналізі природоохоронних об’єктів Східно-Карпатського біосферного заповідника, розташованого на межі Польщі, Словацької Республіки та України. Обгрунтовано низку спільних факторів, що визначають розвиток туризму та рекреації в національних парках цих країн; обгрунтовано ключові показники, які дають змогу визначити економічний вплив природно-заповідних об’єктів на місцеву економіку. Зроблено висновок, що великі транскордонні природні парки та прикордонні заповідники суттєво впливають на місцеву економіку та можуть надавати поштовх розвиткові прикордонних громад. Розташування природного парку або заповідника в межах території громади є для останньої суттєвою економічною та соціальною перевагою, оскільки туризм здатен генерувати суттєву частку доходів місцевих бюджетів.
Комунікаційні стратегії управління матеріальними потоками у будівництві: взаємозв’язок маркетингу, логістики та довіри споживачів
У статті узагальнено теоретичні засади формування комунікаційних стратегій управління матеріальними потоками в будівництві. Показано, що критичним для сучасних логістичних моделей є забезпечення прозорості матеріальних потоків, прискорення часу реагування на потреби. Запропоновано алгоритм розробки та впровадження комунікаційної стратегії для управління матеріальними потоками. Обґрунтовано, що дотримання цього алгоритму забезпечує інтегроване управління інформаційними та матеріальними потоками. Запропоновано пакет заходів щодо оцінки впливу комунікацій на логістичні ризики і поведінку споживачів.
Маркетингове дослідження проблеми дистанційного навчання для студентів спеціальності «маркетинг»
У статті розглянуто особливості та проблеми використання дистанційного навчання при викладанні дисциплін маркетингового циклу. Інформатизація освітнього процесу є одним з важливих напрямків у реформуванні освіти України. Вирішення цієї задачі породжує проблеми взаємодії між учасниками дистанційного процесу. Успішність використання інформаційних технологій в освітньому процесі значною мірою залежить від того, наскільки ефективно впроваджено сучасні психолого-педагогічні технології, що здатні задовольнити освітні потреби особистості. Для висвітлення проблем дистанційного навчання та пошуку шляхів їх подолання було проведено маркетингове дослідження. Для дослідження розроблено анкету, яка містить 6 запитань. Вибірка респондентів становить 84 студенти спеціальності «Маркетинг», з яких 25 – першокурсники, 30 – студенти другого курсу, 14 – третього курсу та 15 – четвертого курсу. Загалом, аналіз отриманих даних дозволяє сформулювати висновки та надати деякі рекомендації для викладачів: максимально використовувати засоби візуалізації (веб-камери) для встановлення контакту зі студентами. Застосовувати наочні посібники для більш ефективної передачі інформації (презентації, відео, фільми). Мова викладача має бути інтонаційно різноманітною та максимально виразною. Обов'язкова організація зворотного зв'язку зі студентами у разі виникнення технічних проблем на дистанційній платформі. Розробляти завдання, що забезпечують колективну форму роботи та дозволяють відпрацьовувати комунікативні навички в онлайн-форматі. Більш уважно ставитися до термінів виконання завдань, враховуючи специфіку дистанційного навчання. Загалом, інформаційні технології в освіті значно розширюють можливості передачі інформації, використовуючи кольорове, графічне, аудіо- та відеообладнання, мультимедійні технології. Отже, вміло застосовуючи інформаційні технології, виклачачі можуть знайти індивідуальний підхід до кожного студента, надати можливість оптимізації навчального процесу для інклюзивних верств населення, військовослужбовців, ВПО, осіб які знаходяться закордоном.
Роль ERP-систем у підвищенні продуктивного потенціалу підприємств галузевої економіки
Робота присвячена детальному вивченню того, як інтегровані платформи планування корпоративних ресурсів впливають на зростання продуктивності компаній різних секторів в умовах процесів оцифрування. З'ясовано функціональні можливості сучасних технологічних рішень в контексті об'єднання основних бізнес-процесів та раціонального використання корпоративних можливостей. Виділено п'ять ключових напрямків впливу на людські, матеріальні, фінансові, організаційні та інформаційні активи. Обґрунтовано значення таких платформ як каталізатора процесів оцифрування та інструменту досягнення операційної досконалості. Проаналізовано організаційно-методичні аспекти впровадження, враховуючи ключові умови успіху, керування організаційними змінами та потребу адаптації до специфіки конкретного сектора. Доведено, що результативність технологічних рішень визначається комплексним підходом до об'єднання технічних, організаційних та управлінських складових з урахуванням особливостей окремої галузі господарства.
Аналіз та оцінка життєвого циклу в системі управління відходами підприємства: методологія та застосування (на прикладі пивоварної продукції)
У статті досліджено застосування оцінки життєвого циклу (Life Cycle Assessment, LCA) як наукової основи для аналізу екологічних впливів продуктів і процесів у системі управління відходами підприємства. Розкрито методологічні підходи ISO 14040/14044, структуру категорій впливу та взаємозв’язок LCA із підходами Environmental Footprint, що забезпечують порівнюваність екологічних показників. Показано доцільність інтеграції LCA з оцінкою вартості життєвого циклу (LCC) та соціальною оцінкою життєвого циклу (S-LCA) у форматі Life Cycle Sustainability Assessment (LCSA), що дозволяє формувати цілісну картину впливів на довкілля, соціальний добробут та економічну ефективність. Проведено спрощений LCA-аналіз пивоварної продукції, який демонструє основні точки впливу, зокрема домінування внеску пакування у вуглецевий слід. За результатами LCC визначено ключові економічні драйвери та напрями підвищення ресурсної ефективності виробництва. Запропоновано рекомендації щодо оптимізації пакування, підвищення енергоефективності та роботи з постачальниками сировини. Отримані результати підтверджують доцільність використання LCA/LCSA як інструменту стратегічного управління відходами та сталості підприємства.
Державне регулювання ресторанного бізнесу в Україні: запровадження системи НАССР (Hazard Analysis and Critical Control Points)
У статті досліджено актуальні питання запровадження системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках (НАССР) в Україні як важливого напряму державного регулювання у сфері ресторанного бізнесу. Встановлено, що система HACCP сформувалася як універсальний міжнародний інструмент щодо забезпечення належного контролю якості харчових продуктів на підприємствах ресторанного бізнесу. Аналіз нормативно-правового забезпечення у досліджуваній сфері свідчить про адаптацію стандартів НАССР в Україні, яка потребує інтеграції зарубіжного досвіду з національними нормативами та чинним законодавством. В Україні сформовано систему державного контролю та нагляду за впровадженням постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР. Визначено, що запровадження принципів НАССР у закладах ресторанного бізнесу має ряд переваг та недоліків, що залежать від організаційно-економічних та фінансових можливостей закладів ресторанного бізнесу.
Концептуальна система моделей інноваційного розвитку підприємств
У статті систематизовано та узагальнено наукові підходи до моделювання інноваційного управління розвитком підприємств. Сформовано комплексну систему моделей, що відображає різні траєкторії організаційного розвитку: еволюційну, революційну, структурно-ситуаційну, інноваційну, селекційну, феноменологічну, конфліктну, підприємницьку, модель Карнегі, моделі масового обслуговування, а також сучасні концепції – «відкриті інновації», «потрійну спіраль», Kaizen, Lean, Agile, цифрову трансформацію, дифузію інновацій, S-криву життєвого циклу, BSC, інноваційну екосистему, «блакитний океан», венчурний розвиток та моделі інноваційної зрілості. Показано, що інноваційний розвиток підприємств є багатовимірним процесом, який охоплює структурні, поведінкові, соціально-економічні та технологічні аспекти трансформації. Моделі дозволяють оцінити рушійні сили змін, визначити джерела інновацій, встановити рівень організаційної гнучкості та інноваційної зрілості підприємства.
Оцінка ефективності інноваційного потенціалу промислових підприємств
У сучасних умовах успішне функціонування та сталий розвиток промислового підприємства вимагає комплексного вдосконалення ключових показників ефективності, формування та застосування інноваційних методів управління, організації інноваційних виробничих процесів і технологій, а також активізації використання накопиченого інноваційного потенціалу та методів його розвитку для виробництва високоякісної та високотехнологічної продукції, що користується попитом на національному та світовому ринках. Моделювання виробничих процесів та ресурсів наразі є одним з основних інструментів управління підприємством в організації управління складними виробничо-економічними системами. Для реалізації інноваційної діяльності промисловим підприємствам необхідний сформований та накопичений інноваційний потенціал, а також умови для його успішної реалізації. Інноваційний потенціал – це параметр, який дозволяє оцінити можливості та навички керівництва підприємства щодо реалізації реальної інноваційної діяльності та формування стратегії інноваційного розвитку промислового підприємства. Наразі питання економічної оцінки рівня інноваційного потенціалу та його ресурсів у промислових підприємствах в цілому є дуже актуальним. На думку авторів, під час визначення рівня накопиченого інноваційного потенціалу підприємства необхідно використовувати діагностику як метод аналізу існуючих неповних характеристик та показників діяльності суб'єктів економіко-виробничої системи. Враховуючи все це, у статті представлено послідовність етапів формування, розвитку та реалізації інноваційного потенціалу при реалізації інноваційного проекту, проаналізовано рівень накопиченого інноваційного потенціалу підприємства за видами діагностики, а також запропоновано метод діагностики рівня накопиченого інноваційного потенціалу підприємства на основі адекватності основних складових інноваційного потенціалу, здатності підприємства здійснювати інноваційну діяльність у сьогоденні та майбутньому, параметрів його можливостей та експертної оцінки.
Зміцнення фінансової безпеки підприємств критичної інфраструктури україни в умовах воєнного стану
У статті досліджено проблематику фінансової безпеки підприємств критичної інфраструктури України в умовах повномасштабного воєнного вторгнення та посиленої глобальної економічної нестабільності. Підкреслюється стратегічне значення фінансової безпеки як інтегрального елементу економічної стабільності підприємств. Обгрунтовано взаємозв’язок між рівнем фінансової безпеки підприємства та ліквідністю, платоспроможністю, фінансовою стійкістю, фінансовою незалежністю економічного суб’єкта. Систематизовано основні групи ризиків, що впливають на фінансову безпеку, серед яких військові, фінансово-економічні та природно-техногенні загрози, та розкривають їхній вплив на фінансові показники підприємств. Розроблено матрицю «ризик → індикатор → інструмент реагування», що дозволяє систематично ідентифікувати загрози фінансовій безпеці підприємств критичної інфраструктури, пов’язуючи конкретні категорії ризиків з вимірюваними фінансовими показниками та відповідними інструментами реагування. На основі аналізу сучасних підходів до оцінки фінансової безпеки запропоновано концептуальну модель, що базується на ризик-орієнтованому підході та інтегрує інструменти фінансового менеджменту й державної підтримки. Модель передбачає систематичний моніторинг ключових фінансових індикаторів, сценарний аналіз можливих негативних впливів, а також застосування механізмів державного регулювання для мінімізації фінансових загроз. Особлива увага приділяється взаємозв’язку між фінансовою стійкістю, ліквідністю, платоспроможністю та фінансовою незалежністю як основними компонентами фінансової безпеки, що дозволяє забезпечити безперервність функціонування підприємств критичної інфраструктури у воєнний та повоєнний періоди. Результати дослідження підкреслюють необхідність системного, комплексного підходу до управління фінансовими ризиками та визначають стратегічні напрями зміцнення фінансової безпеки підприємств критичної інфраструктури. Практичне значення отриманих висновків полягає у формуванні рекомендацій щодо адаптації фінансового управління до умов високої невизначеності та підвищення стійкості підприємств до зовнішніх загроз.
Організація командної роботи в умовах глобальних викликів у контексті цифрової та кадрової безпеки
У статті досліджено особливості організації командної роботи в умовах глобальних викликів та відображення її у кадровій політиці організації. Встановлено, що глобальні виклики 2020–2024 років – пандемія COVID-19, повномасштабна війна в Україні, прискорена цифровізація, гібридні форми зайнятості та стрімкий розвиток штучного інтелекту – кардинально трансформували вимоги до організації командної роботи та кадрової політики сучасних організацій. Цифрові комунікації, дистанційні технології та хмарні сервіси стали структуротворчими елементами управлінської діяльності, визначаючи нову архітектуру взаємодії між працівниками та керівниками. Водночас цифрове середовище посилило ризики витоку даних, кібератак, соціальної інженерії та інформаційних маніпуляцій, що висуває підвищені вимоги до кадрової безпеки. Відповідно, це обумовлює потребу у трансформації кадрової політики організації та її орієнтації на впровадження нових підходів до організації процесів із управління персоналом на основі врахування цифрової компетентності та навичок кібергігієни, що є прямою відповіддю на загрози соціальної інженерії, дезінформації та посилення ШІ.
Інтелектуально-кадрова складова функціонально-структурної декомпозиції економічної безпеки
Доводиться думка, що від рівня інтелектуального капіталу, дій професійної команди бізнесу чи держави, в значній мірі залежить рівень всіх складових економічної безпеки. Проаналізовано основні ідеї, викладені в книзі Карло М. Чіполла «Закони дурості людської» та зроблено висновок, що в системі економічної безпеки існує інтелектуально-кадрова загроза. Ця загроза являє собою наявність реальних або потенційних деструктивних дій працівників – фізичних осіб, які порушують нормальний економічний стан суб’єкта бізнесу, та здатні заподіяти великої шкоди з отриманням вигод для себе (злодії) або без отримання особистих вигод (дурні). Розглянуто концепцію Хьюберта К. Рамперсада «Універсальна система показників діяльності», де розглядаються питання вдосконалення бізнесу на основі зміни колективної та індивідуальної поведінки працівників. Обґрунтовано новий теоретичний підхід до управління, акцентуючи увагу на постійному навчанні та розвитку працівників підприємства. Це позитивно вплине на результативність діяльності підприємства, на стан економічної безпеки бізнесу, а також забезпечить довгостроковий успіх, врахує інтереси стейкхолдерів, дозволить подолати внутрішні загрози економічній безпеці бізнесу та успішно прогнозувати й мінімізувати вплив зовнішніх загроз.